Reci ujka Luiju da su vino i parmezan u frižideru!
Zdravo, Danijel. - Volim te. Zdravo.
Brzo ću da se vratim. Ne brini.
Pazi s kolima. Polako.
KARATE KID
Kalifornijo, eto nas ..
Šta je, ne svidja ti se moj glas ? - Ne svidja mi se pesma.
Svideće ti se Kalifornija. Svako jutro bazen. - Naravno.
Videćeš. Nećemo da se uselimo u neku rupu.
Guraj! Svom snagom! Hajde, guraj!
Upalili smo! Upadaj! Požuri!
Opet smo uspeli! Tako treba!
Probudi se! Pogledaj! Konačno raj.
Uspeli smo.
Stigli smo. Ovo je kraj puta.
Ma nemoj. - Hajde. Svi na palubu.
Treba da rasteretimo ovaj krš pre nego što potone.
Vidi palme! Znaš li šta to znači ? - Da, čuvaj se kokosa.
Pametnjaković. Gotovo je sa njuorškim zimama.
Volim zimu. - Voliš upalu grla ?
Voliš smrznute prste ? - Ne volim smog.
Jesam li ti rekla za bazen ?
Jedno sto puta. - Nek' bude i sto prvi put.
Otvori oči, sine dragi, ovo je Rajski vrt!
Mi smo stan broj 20. Drugi sprat.
Dobro si ? Sigurno si dobro ? - Da, bez brige.
Evo ruka. - Hvala.
Nije trebalo da uradim tu glupost. - Ništa ne brini.
Useljavaš se u stan 20 ? - Valjda.
Fredi Fernandez, stan 17. - Danijel Laruso.
Da ti pomognem ? - U redu je. Pazi, teško je.
Odakle si ? - Iz Nju Džersija.
Šta ćeš ovde ?
Moja mama je dobila posao u firmi Roket kompjuteri.
Nikad čuo. - U usponu su.
Ovo je jedini bazen ? - Da. Šta je to bilo ? Karate ?
Dugo treniraš ? - Neko vreme.
Jesi li ga ikad upotrebio ? - Par puta.
Kladim se da si isprašio par njih. Mogao bi da me naučiš.
Kako da ne. - Sjajno ..
Ovo je rupa. Treba da se vratiš u Nju Džersi.
Kako znate odakle sam ?
Ja sam iz Nju Džersija. Imam nos za svoje. - Iz kog kraja ?
Persipani. Nije trebalo da odlazim.
Moj ujka Lui je odatle. - Lui Fontoni ?
Ne, Lui Laruso. - Laruso ?
Ne znam ga.
Kuco ..
Kako je ?
Ona je luda. Nisu joj sve daske na broju. - Dobra je.
Radiš li nešto sutra ? - Ne, čini mi se.
Sutra ima žurka na plaži. Doći ćeš ? - Da.
Pokupiću te ujutru. - Važi.
Ovo je 20. - Stvarno ?
Da ostavim ovo ovde ? - Da.
Hvala na pomoći. - Nema veze.
Drago mi je što smo se upoznali. - Takodje.
Čuvaj se. - Važi.
Ni reči o bazenu. Zvaću sutra.
Jesi li ti rekla onoj matoroj odakle smo ?
Da. Zar ne liči na tetku Tesi ?
Pre na ujka Luija.
Mislim da će nam ovde biti dobro. Imam osećaj.
Uspećemo.
Česma ne radi. Ovde negde ima i domar ..
.. probaj da ga nadješ.
Za šta je to ? - Za ujka Luijevog psa.
Pozvan sam na žurku. - Sjajno.
Ali, htela si da se raspakujem. - Ne sećam se.
Mora da sam pobrkao.
Hvala, mama.
Znate li gde je onaj što popravlja ?
Prodji onuda, pa levo, nije daleko ..
.. zatim desno, pa unutra, on je levo. - Desno, pa levo.
Ne, levo, pa desno, onda unutra pa levo.
Vi ste domar ?
Mi smo novi stanari u 20.
Curi nam česma.
Možete li da dodjete da je popravite ?
Mogu li mami da kažem kada ? - Šta kada ?
Kada ćete da dodjete da popravite česmu ?
Posle. - Posle čega ?
Posle posle.
Mogu li da dobijem loptu ?
Hvala. - Nisi loš.
Ko je plavuša u plavom ? - Sa brda.
Kojih brda ? - Bogatih.
Danijele. - Šta je ?
Plavuša te gleda.
Loži se na tebe. - Ko bi joj zamerio ?
Startuj je.
Jedem. - Kako možeš da misliš na jelo ?
Možda u Džersiju ne postoji startovanje.
Postoji. Tamo ima više startovanja nego ovde.
Stvarno ? - Da.
Da vidimo, onda.
Hajde, da vidimo start. - Evo, idem.
Izgubio si nešto ? - Smetamo ..
Kako to pimpuješ ?
Prilično je lako. Počnem od kolena. Samo jednom.
Jedno po jedno. Probaj ti.
Nogu gore. Dobro.
Ovo je bilo sjajno! - Vreme za pivo. Ko će vruće ?
Bez mene.
Koga ti foliraš ? I dalje si glavni krembil.
Ne, bivši. Sad sam na maturi. Imam godinu dana za uspeh.
To ću i da uradim. Uspeću.
Ti diktiraš trendove! Svi sad rade nešto novo. Snimi ono.
Batali. To je prošlost. - Ko kaže ?
Mislio sam da su raskinuli. - Ona jeste. On nije.
Gledaj ovo.
Ja ću. Odmah se vraćam.
Hoću da razgovaramo. - Pusti me na miru. Ja neću.
Hoću da razgovaramo. Šta je tebi ?
Gubi se i ti i tvoja Kobra Kai banda.
I to će sve da reši ? - Vrati mi radio!
Obećavaš da ćemo da pričamo ? - Da! Vrati radio!
Slomio si ga.
Ne diraj, skote!
Jesi li gluv ?
Hoćeš ? - Daj ..
Evo.
Prestani, Džoni! Ostavi ga!
Prestani! - Ništa nisam uradio!
Ti si počela! Ja sam samo hteo da razgovaram.
Pusti ga, pa da razgovaramo. - To mi zvuči poznato.
A ti, junače ? Jel' dosta ?
Sad smo kvit. - Nema milosti.
Udari me, možda će to da te usreći.
Ti si kriva!
Nisam ja kriva, ti si! Zašto moraš uvek da se biješ ?
Sranje! Momci, na motore.
Baš se sa finim svetom družiš. - Gde si ga našao ?
Idemo.
Dobro si ? - Pusti me.
Da ti pomognem .. - Pusti me.
Hajde, idemo. Pusti ga.
Idemo.
Kako je bilo na žurci ? - Dobro.
Nisam čula kad si došao. Ima li šanse za drugove ?
Neke. Moram da idem. - Sedi i jedi.
Nisam gladan. - Treba ti energija da šarmiraš.
Dobro mi je. Imam energije.
Učini mi nešto. - Šta ?
Skini te naočare. - Zašto ?
Zato što te molim. - To je u modi.
Skini ih. Da vidim tvoje smedje okice.
Jesi li ti na nečemu ? - Da, na djusu.
Zašto kriješ oči ? - Ne krijem ih.
Skini naočare. Smesta!
Bože! Kako se to desilo ?
Naleteo sam na ivičnjak. Nisam hteo da brineš.
Nemoj! Biće još gore.
Možeš li da vidiš ? - Odlično vidim.
Hoćeš li da ostaneš kod kuće ? - Ne, idem.
OVA ZGRADA JE POSVEĆENA ISTINI - SLOBODI - TOLERANCIJI
Kako je, Fredi ? - Hej, Karate Kid.
Da vidimo poteze.
Taj jedino zna da dobije batine. - Taj potez već znam.
Hajdemo odavde. - Misli brzo.
Tvoje oko. - Nije tako strašno kao što deluje.
Nadam se. Nisam stigla da ti se zahvalim.
Nije to ništa. Žao mi je jedino radija.
Meni zbog tvog oka. Trebalo je da mu ga odmah damo.
Zašto ? Nije njegov. - Nije.
Već razmišljamo isto. - Znaš li šta je još isto ?
Vežbala si. - Navijačice ovamo.
Moram da idem.
Imaš li ime ? - Ali. Sa "I".
Kako se ti zoveš ? - Danijel. Sa "L".
Vidimo se kasnije.
Sigurno ..
Drži ga.
Lepo si putovao ?
Vidite šta radi!
Ubiću ga! - Ubij ga, Bobi!
Prestani sa sranjem!
On me sapleo! - Rekoh, napolje!
Šta gledate ? Nazad na posao!
Ova škola je grozna! Grozna!
Popravim česmu. - Izvolite, udjite.
Karate ..
Vrlo dobro.
Učio iz knjige ? - Da, i malo u Njujorku.
Šta bilo sa oko ? - Pao sam s bicikla.
Sreća ne povredio ruka.
Zdravo Ali, sa "I". Kako je ? - Dobro.
Nisi gladna danas ? - Nisam.
Uzmi pitu. Sam sam je napravio.
Kako ti se svidja dolina ? - Nije dosadno.
Je li u Njujorku bilo dosadno ?
Kako znaš odakle sam ? - Raspitala sam se.
Sediš s nekim ? - Sa tobom. Ako može.
Zvuči sjajno. Malo mleka ?
Žao mi je zbog fudbala. - Tako ti je to.
Sećaš li se onog što je pravio probleme na plaži ?
Kralja karatea ? - On je moj bivši dečko.
Dobro. Šta reče ? Tako je, u pravu si.
Jedan glasić mi govori da sam lud što sad pričam sa tobom.
Dva i pedeset. - Za oboje.
Tri sedamdeset pet.
Nije više važno. - Zašto ?
Gotovo je. - Koliko ?
Nedelje. - Jedna nedelja ? Pet. Koliko je to, nedelja ?
Ovaj dodžo ne poznaje strah, zar ne ? - Ne, sensei.
Ovaj dodžo ne poznaje bol, zar ne ? - Ne, sensei.
Ovaj dodžo ne poznaje poraz, zar ne ? - Ne, sensei.
Ovaj dodžo ne poznaje strah, zar ne ? - Ne, sensei.
Ovaj dodžo ne poznaje bol, zar ne ? - Ne, sensei.
Ovaj dodžo ne poznaje poraz, zar ne ? - Ne, sensei.
Pripremi se.
Šta ovde učimo? - Put pesnice.
Koji je to put ? - Udari prvi! Udari jako! Bez milosti!
Ne čujem! - Udari prvi! Udari jako! Bez milosti!
G. Lorens ? - Da, sensei!
Zagrej ih.
Borbeni položaj! Kratki udarci!
Zamisli .. - Šta ?
Obučiće me da budem menadžer. Zar to nije sjajno ?
Dvaput nedeljno je obuka. Kad se otvori mesto, upadam.
Tek povlastice! Za kompjuterom ih nikad ne bi dobila.
Sve plaćaju. - Sjajno, mama.
Šta je ? - Ništa.
Znam kad nisi hteo na selo jer nisi imao prijatelja.
I šta se desilo ?
Ugazio sam u koprivu.
Upoznao si Kevina i Kenija, svoje najbolje prijatelje.
Moraš da pokušaš. Znam da nije lako, ali ..
Mi ne odustajemo, zar ne ? - Valjda ne.
Šta bi sa onom karate salom ? - Grozna je.
Dobro. Ionako ne bismo mogli da je platimo.
A s devojkama ? - Dobro je.
Samo dobro. Meni izgleda kao da je ceo svet poplaveo.
Da li ti je neka zapala za oko ?
Slatka ? - Ne slatka. Ona je .. prevazišla slatko.
Ali je plavuša, zar ne ? - Plavuša je.
Lusil, idemo! Evo ih!
Je li lepa kao Džudi ? - Za Džudi je smrt.
Za Džudi je smrt ? - Ima ..
Pričaćeš mi kasnije. Volim te. Pazi kako voziš.
Osmeh. Ima divan osmeh. I stvarno je pametna.
Ne znam. Rekao bih da je lepa. Jeste, lepa je.
Mislim da je nešto posebno, zaista.
Stvarno je strašna.
Tražiš prečicu do Njujorka ? - Pustite me na miru.
On bi da nauči karate. - Evo ti prva lekcija.
Padanje! - Ne razmišljaj o bolu!
Mrzim ovaj bicikl! Mrzim ga!
Šta je bilo ? Zašto si bacio bicikl ?
Došlo mi je! - Gledaj u mene!
Bože!
Šta se desilo ? Samo nemoj da mi pominješ bicikl.
Šta želiš da čuješ ? - Istinu.
Ne želiš. Ti želiš da čuješ da je ovde sjajno! Grozno je!
Mrzim ovo mesto! Hoću kući! Zašto ne možemo kući ?
Saslušaj me! - Šta je ?
Ne mogu da ti pomognem ako mi ne kažeš šta je.
Moram da treniram karate. - To si već radio.
Ne kao ranije. U dobroj školi!
Tuča ništa ne rešava. - Kao ni palme!
To nije fer.
A bilo je fer da me dovučeš ovamo bez pitanja ?
U pravu si. Trebalo je da te pitam.
Ne razumem pravila ovde i hoću kući.
Pokušajmo da zajedno otkrijemo pravila. Šta je s biciklom ?
Sigurnije je autobusom. Zašto ne možemo kući ?
Zašto ne odemo kući i zaboravimo ovo mesto ..
Sve ću da ti ispričam.
Zdravo. - Kako si ?
Šta je sa čelom ? - Jezivo. Džinovska akna.
Užas. - Ovo je Suzan.
Šta se zaista desilo ? - Pad sa mašine. Dobro sam.
Kakva ti je mašina ? Honda ? Suzuki ?
U stvari, to je Mijadji Turbo.
Hoćeš li u arkadu ? - Zvuči sjajno.
Imaju novu igru.
Upravo sam se setio da sam nešto zaboravio. Stići ću vas.
Ne moraš da bežiš. - Ne bežim.
Treba da se suočimo sa tim. - Ja ću ovako. Vidimo se.
Danijele .. - Ne mešaj se!
Vi ste mi popravili bicikl ?
Hvala. - Nema na čemu.
Zaista vam hvala.
Ono je pravo drveće ?
Ako voliš vidiš, udji. - Hvala.
Kako bude tako malo ? - Ja napravim.
Odsečem ovde, vežem tamo ..
Gde ste to naučili ? U japanu ?
Okinava. - Gde je to ?
Moja zemlja.
Kina ovde .. Japan ovde ..
Okinava, ovde.
Za ovo se ide u školu ? - Otac naučio.
Bio je baštovan ? - Ribar.
Ribar .. ovo je prelepo.
Probaj ti. - Ne znam ja to.
Sedi. - Neću da pokvarim.
Zatvori oko.
Veruj.
Koncentracija.
Misli samo drvo.
Zamisli savršena slika, do poslednjeg detalja.
Izbriši sve drugo osim slika iz glava.
Ništa drugo ne postoji, samo drvo.
Imaš ?
Dobro.
Sećaš slika ? - Da.
Napravi slika.
Samo veruj slika.
Ne znam da li je prava.
Ako dodje iz tebe, uvek prava.
Zdravo. - Zdravo, mama. Udji.
Ko ti je popravio bicikl ? - G. Mijadji.
Sjajno. Hvala.
Koliko dugujemo ? - Hvala, moje zadovoljstvo.
To je stvarno divno.
Šta to radiš ? - Seckam malo drvo.
Bonsai drvo. - Banzai drvo.
Bonsai.
Lepo je. - G. Mijadji je sa Okinave, tamo je to naučio.
Tako je nežno.
Za mene ?
Ne bih mogla. - Molim.
Lepo od vas. Hvala. - Nema na čemu.
Znam i gde ću da ga stavim.
Idemo. - Dolazim za pola sata.
Ne, moraš odmah. Sutra ideš u školu.
Hvala na svemu. - Nema na čemu.
Tvoje drvo ..
Moraš vežbaš. - Hvala.
Hvala Vam na svemu. Vidimo se ..
Hej, mama, ovaj čovek je nešto posebno. Kako je sredio bicikl ..
Srećna Noć Veštica. Svidja ? - Da.
Kako škola ? Ima proslava ?
Šta je ? Ne ideš ?
Ne .. - Zašto ?
Nisam neki igrač.
A i ne ide mi se.
Ti mnogo sam. Ne dobro.
Nisam sam. Sa vama sam.
Mlada pčela traži mlad cvet.
Ionako nemam kostim.
Imaš kostim .. ideš ?
Ako bi bio kostim nevidljivog čoveka.
Nevidljiv čovek ? - Da me niko ne vidi.
Eno Danijela. - Gde ?
Tuš.
Kako znaš ? - Eto, znam.
Ne znam šta vidi na njemu. - Mora da se loži na ljige.
Pomozite mi. Mom cvetu je potrebna voda.
Došli ste na pravo mesto, stranče.
Nikad nisam igrala pod tušem. - Moj drug je napravio ovo.
Gde si se krio ? - Nisam se krio.
Nisam te vidjala ? - Tražila si ?
Tako nekako. - Tako nekako ?
Mislila sam da si i dalje ljut na mene . - Zašto ?
Zbog onog što sam prošli put rekla.
Ne, razmislio sam. - Treba da gledam svoja posla.
U pravu si, treba pogledati istini u oči.
Ja sam samo malo zaboravio.
Hvala ti što si me podsetila.
On misli da može da radi drugima šta god poželi.
Ko ? - Džoni. Volela bih da ga neko nauči pameti.
Svako dobije svoje na kraju.
To bih volela da vidim. - I ja.
Hoćeš li napolje ?
Ti si me nagovorila.
Vidi pile! Podivljalo je!
Taj koristi prava jaja! - Sjajan je!
Džoni ?
Je li srolano ? - Za minut. - Idem po momke. Požuri.
Hej, pazi malo!
Zdravo, Džoni. Šta ima ?
S puta! S puta!
Šta je ? - Dolazi na svoje!
Drži ga!
S puta!
Jesi li lud ?! - Šta to radiš ?
S puta!
Daj ga meni! - Mamina maza!
Nisi mogao da se okaneš, je li ?
Morao si da izazivaš ? Sad ćeš da platiš!
Kuda, dušo ?
Udri ga spreda, Džoni!
Diži ga! - Pusti ga. Dosta mu je.
Umukni, Bobi! - Ne može ni da ustane!
To ništa ne znači!
Pustite ga! Dosta mu je bilo! - To ću ja da kažem.
Neprijatelj ne zaslužuje milost, zar ne ? - Tako je.
Ti si lud!
Danijele, sine. Hajde.
Ostavi. - Smrdi. Šta je to ?
Smrdi, leči.
Gde je Spajdermen ? - Ko ? Onaj što me izvukao ?
Šta, Vi ?
Nema šanse. - Zašto ?
Zato što.. - Zato što starac ?
Uzmi čaj .. biće bolje.
Zašto mi niste rekli ? - Šta ?
Da znate karate. - Nisi pitao.
Gde ste naučili ? - Otac.
Mislio sam da je ribar.
Na Okinavi, svi Mijagi zna dve stvari.
Riba i karate. Karate dodje iz Kina, 16. vek.
Zove "Te" - šaka.
A mnogo posle ..
.. Mijagi predak nazvao "Karate" - prazna šaka.
Ja sam mislio da potiče iz budističkih hramova.
Previše TV. - To i moja mama kaže.
Nikada nikog niste podučavali ? - Ne.
Da li biste ? - Zavisi.
Od čega ? - Razloga.
Može osveta ?
Ako tako gledaš, počni kopaš dva groba.
Bar bih imao društvo. - Tuča uvek krajnje rešenje.
G. Mijadji, mislim da vi ne shvatate moj problem.
Mijagi savršeno shvata problem.
Tvoj drug učenik karatea ?
Prijatelj ? .. O, da .. fin momak .. - Problem pristupa.
Problem je što me svakog drugog dana bombarduju.
Da, momci imaju loš pristup.
Karate samo za odbranu.
Ne uče ih tako. - To vidim.
Nema loš učenik. Samo loš učitelj.
Učitelj kaže, učenik radi.
Sjajno. To sve rešava.
Idem do škole da raščistim stvar sa učiteljem.
Sad glava služi za nešto drugo, ne samo osveta.
Samo sam se šalio. - Zašto ?
Ubiće me ako se pojavim tamo. - Ubiju svejedno.
Hoćete li sa mnom ? - Ne može.
Ali, rekoste da je to dobra ideja.
Za tebe. Za mene dobra ideja da se ne mešam.
Ali, već ste se umešali. - Vrlo žao.
E pa, hvala nizašta. Nizašta.
Kao da već ionako nisam imao dovoljno problema.
Sad i vaš dug treba da vraćam. Ne pomažite mi više.
Dobro .. idem. - Danijele ?
Ok, učiću.
Sjajno, g. Mijadji. - Mijagi.
Mijagi. Koji pojas nosite ? - Kožni. Svidja ?
Kod Penija, 3.98$
Nisam na to mislio.
Na Okinavi, pojas znači, drži pantalone.
Karate ovde.
Karate nikad ovde.
Razumeš ?
Čini mi se.
Laku noć, Danijele sine. - Laku noć, g. Mijadji. Mijagi, Mijagi.
Sutra ujutru ? - Deset sati.
Hvala što ste mi pomogli oko mojih .. drugova tamo.
Dobro jutro, g. Mijagi. - Kako si jutros ?
Malo bolno.
Znaš voziš ? - Znam, zaista.
Ne, nisam baš dobar. - Ni ja.
U stvari, nemam dozvolu. - Ni ja.
Onda je sve u redu.
PRVENSTVO U KARATEU
Izgubiš li koncentraciju u borbi, mrtav si. - Da, sensei!
Diži se!
60 sklekova na pesnicama.
Borba!
Kružni udarac! Šta radiš ? Dokrajči ga!
Nazad!
Pripremi se!
Ovde ne treniramo da budemo milostivi!
Milost je za slabiće!
Ovde, na ulici, na takmičenju, protivnik je neprijatelj!
Neprijatelj ne zaslužuje milost! U čemu je problem, g. Lorense ?
Da batalimo mi ovo. - Stani. Još ne.
Imamo posetu.
Iza mene.
Čujem da si neke moje učenike sinoć zaskočio.
Plašim da je pobrkano. - Tvrdiš da je g. Lorens lažov ?
Ništa ne tvrdim. - Zašto si ovde, starče ?
Došao molim ostavite dečaka na miru.
Mali ne može sam da reši svoje probleme ?
Jedan na jedan problem, da.
Pet na jedan, previše za svakog.
To te muči ? Odnos ? To možemo da sredimo.
Jeste li za borbu, g. Lorens ? - Dosta tuče.
Ovo je karate dodžo, a ne kurs za pletenje.
Ne ulazi se ovamo, baci izazov i odlazi.
Daj momka na strunjaču, inače nas dvojica imamo problem!
Velika prednost, tvoj dodžo.
Reci onda gde. - Turnir.
Baš imaš petlju, matori. Imaš petlju.
Ali, mislim da možemo da ti udovoljimo.
Zar ne, g. Lorens ? - Da, sensei.
Još jedna mala molba. - Samo brzo!
Molim, ostavite dečaka na miru da trenira.
Ti voliš da preteruješ ? Ali, to mi se svidja. Svidja mi se.
Niko da ne dira primadonu do turnira. Jasno ? - Da. sensei !!
Ali, ne pojaviš li se ..
.. otvaramo sezonu lova ..
.. na njega ..
.. i tebe.
Ne mogu da verujem! Ne mogu da verujem!
U šta ste me uvalili. Trebalo je da sredite stvari.
Jesam.
Kako ? - Kako ? Spasao te dva meseca bombardovanja.
Sjajno. Sad imam čemu da se radujem.
Koliko do vaše kuće ? - Preko pruga.
Bavite se i naftom ?
Nije sve kako izgleda.
Liči na Njujork. Šta radimo tu ?
Počnemo trening. Mnogo posla.
Turnir dok trepneš. - Toga se i plašim.
Onaj trener je pravi ludak.
Mogu li da pobedim onog ? - Ne važno.
Koje dobro učenje u pesnici ? Glupo, ali činjenica.
Dobiješ, izgubiš, ne važno.
Dobro se boriš, zaslužiš poštovanje. Onda niko ne dira.
Da, zato što će da me sahrane na licu mesta.
Svakako problem rešen. Čekaj.
Zaboravio sam da vam vratim ovo sinoć.
Ne, zadrži. - Hvala.
Dakle .. spreman ? - Valjda.
Danijele sine, moramo pričamo.
Ideš ulicom ..
Ideš desno, bezbedno. Ideš levo, bezbedno.
Ideš sredina, pre ili kasnije ..
.. spljeska te, kao groždje.
Ovde, karate isto.
Ili radi karate, ili ne radi karate.
Radiš karate "valjda" ..
.. kao groždje.
Razumeo ?
Spreman ?
Spreman.
Moramo da damo sveti zavet.
Ja obećam učim karate. To moj deo.
Ti obećaš učiš.
Kažem radi, bez pitanja. To tvoj deo.
Dogovor ? - Dogovoreno.
Prvo opereš sva kola .. onda poliraš.
Zašto da poliram .. - Seti dogovor, bez pitanja.
Ali, ja sam mislio .. - Važi.
Pasta nanos, desna ruka. Pasta razmaz, leva ruka.
Pasta nanos, pasta razmaz.
Udišeš nos, izdišeš usta.
Pasta nanos .. pasta razmaz.
Ne zaboravi da dišeš. Vrlo bitno.
Odakle su sva ta kola ? - Detroit.
Nanos .. desna ruka pravi krug.
Razmaz .. leva ruka pravi krug.
Udišeš .. izdišeš.
Nanos .. razmaz ..
G. Mijagi, završio sam! Da proverite ?
G. Mijagi ?
Tu si! Tražio sam te. Gde si bila ?
Ne mogu da verujem.
Šta ? Kuda ćeš ?
Da nadjem onog idiota. Ovo mora da prestane.
Sve je regulisano.
Do sledećeg puta. - Neće ga biti.
Tu si! - Gde ?
Gledaj ovo.
Kako ste ? Drago mi je da vas vidim.
Izvini za oko, Džoni. Kako rame, Tomi ?
Pazite kako iskačete pred autobus.
Seti se šta je rekao sensei. Sačekaj turnir.
Mora da je nedelja izvedi crva u šetnju!
Ti si ih onako razbio ?
Kad pod tušem poželiš želju, obavezno se ostvari.
Trebalo je da ćutim. - Ne, imamo dogovor.
Oni neće da me biju, a ja neću da ih prskam svojom krvlju.
Ne verujem ti. - Šta da radim ? Da kukam ?
Svako drugi bi. - Ko bi slušao ?
Ja.
Stvarno ?
Da li ti se sluša u subotu uveče ? - Da.
Odlično. Izaći ćemo u subotu i provesti se.
Radićemo šta ti .. Šta je to, tvoja adresa ?
Gde je to ? - Moram da idem.
Pričaćemo kasnije.
G. Haris .. možete li na trenutak ?
Laruso, istorija.
Ona lekcija o indijanskim konjima je bila sjajna.
Pričao sam svom društvu o tome ali sam nešto pobrkao.
Možete li da nam pojasnite ?
Sad sam slobodan. - Odlično.
Moram da idem. Imam čas.
Ostadosmo samo ti i ja.
Ja ću da ti objasnim, a ti prenesi prijateljima.
Ravničarski indijanci su se prostirali po celoj Americi.
Hajde, Kazanovo.
Kako si ? - Dobro.
Dobro izgledaš. - Hvala.
Nisi sama .. - Moji roditelji. Upoznajte se.
Zdravo dušo. - Mama, tata, ovo je Danijel Laruso.
Moji roditelji. - Zdravo, Danijele.
Drago mi je.
Kuda ideš, dušo ?
Ne znam. Gde idemo ? - Gde god ti poželiš.
Mini golf ? - Idemo na mini golf.
Ne brini. Ionako je trebalo da je namestimo.
Jeste. - Ti živiš u Encinu ?
Ne. - Gde živiš ?
Dalje. Resida.
Ono je tvoja majka ? - Jeste.
Čeka nas. Treba da krenemo.
Nemoj kasno, dušo.
Dobro, tata. - Osećam se kao kreten.
Zdravo, Ali. Zovi me Lusil.
Kuća ti je divna. - Hvala.
Umeš da menjaš brzine ? - Umem.
Dobro. Stavi u drugu. Kad kažem puštaj, pusti.
Puštaj. - Dobro.
Ne brinite! Sve je u redu.
Slatka je. Ovo stalno ovako.
Guraj!
Puštaj!
Dolazim po vas u jedanaest. Nemojte da kasnite.
Lepo se provedi. - Hvala.
Vidi onaj tobogan. - To ćemo drugi put.
Zašto drugi put ?
Jer nam treba kupaći. - Tako je.
Igraš li hokej ? - Ne profesionalno.
Sad sam se najlepše proveo odkad sam ovde.
Moraćemo ovo opet. - Definitivno.
Zdravo, lepotice, kako si ? - Ovo je kul.
Da te povezem ? - Možda drugi put.
Sigurno ? - Danijel, ovo je Edi.
Kako si ? - Ok.
Vidimo se kasnije. - Kako je, Ali ?
Hoćeš li s nama ? - Ne verujem.
Lepo se provedite. - Hajde, napraviću mesta.
Zvaću te kasnije, važi ?
Možeš da povedeš i njega. Ako mu mama dozvoli.
Zdravo, deco.
Mama, može li Danijel malo da se provoza ?
Svidja mi se vaš auto, gdjo Laruso.
Mogla si da podješ s njima.
Nisam htela. - Nije to ništa.
Da sam htela da podjem, pošla bih.
Meni je svejedno. Radi šta ti je volja.
Ovo je predivno.
G. Mijagi, ovo je sjajno. Imate i prave ribe unutra.
Ovo je neverovatno.
A ja sam mislio da je Čung Lijev restoran lep.
Ovo je pravi raj. Sve ste ovo sami uredili ?
Ovo su bongosi ? Shvatio sam.
A, Danijele, ti pravi duh.
Šta je ovo ? - Japanski diskovi.
Šta se sa njima radi ? - Čudno da pitaš.
Levi krug .. Desni krug ..
Zar nije lakše napred - nazad ?
Ali ideš krug. Desni krug, levi krug ..
Udahneš, izdahneš.
Ceo krug. Levi krug .. desni krug.
Vrlo dobro. Nema mrlja.
Gotov sam.
G. Mijagi, mrtav sam. Moje rame!
Dobro. Idi kući. Odmori.
Dodji ujutru, rano. Šest sati.
Zar ne bi bilo lakše muvolovkom ?
Onaj ko uhvati muvu štapićima, može sve da postigne.
Jeste li ikad uhvatili neku ? - Još ne.
Mogu li ja da pokušam ? - Ako želiš.
G. Mijagi, pogledajte .. pogledajte.
Početnička sreća.
To znači da mogu sve da postignem. Zar ne, g. Mijagi ?
Ali prvo postigneš da ofarbaš ogradu.
Sve u članku. Članak. Gore .. dole.
Članak. Sve u članku. Gore .. dole. Dug potez.
Ne gleda mene. Gleda ograda.
Savi članak. Dole potez, savi. Tako.
Saviješ koleno. Dole.
Vrlo dobro. Ne zaboravi dišeš. Udahni, izdahni.
Gore .. dole. Vrlo dobro.
Mala daska, leva ruka. Velika daska, desna ruka.
Ali, skoro sam gotov.
Cela ograda.
Velika daska, desna ruka. Mala daska, leva ruka.
Gore .. dole.
Gotovo. Dobro izgleda, a ? - Obe strane ?
Još ne.
Vrlo dobar posao.
Dodješ ujutru, počneš rano.
Gore .. dole ..
OFARBAJ KUĆU! NE GORE - DOLE! LEVO - DESNO !
Ne mogu da verujem!
Propustio parče.
Kakvo parče ? Niste mi rekli da idete na pecanje.
Nisi tu, kad ja idem. - Možda sam hteo s vama.
Ti trenira karate.
Ja sam vaš rob, eto šta sam! Imali smo dogovor.
Pa ? - Pa ? Vi me trenirate, ja učim.
Rasturio sam se od posla, a niste me ničemu naučili!
Ti dosta naučio.
Da, da ribam vaš pod, perem vaša kola, da farbam vašu kuću!
Ne sve kako izgleda. - Sranje! Idem kući.
Danijele ! Danijele !!
Šta je ? - Dodji.
Pokaži ribaš pod. - Ne mogu ruku da pomerim.
Šta to radite ?
Šta ..
Šta to radite ?
Sad pokaži ribaš pod. - Kako ste to izveli ?
Pokaži!
Ribanje poda ?
Molim, ustani.
Pokaži ribaš pod.
Ribaš pod !
Veliki krug. Ribaš pod.
Sad pokaži, namaz, razmaz.
Namaz, razmaz.
Namaz !!
Koncetracija. Gledaj moje oko.
Pokaži farbaš ograda. Gore, dole.
Gore! Dole!
Druga strana. Gledaj oko.
Uvek gledaj oko.
Pokaži farbaš kuća, levo - desno.
Čvrst zglob. Levo - desno.
Pokaži farbaš ograda.
Pokaži levo - desno.
Pokaži ribaš pod.
Gledaj oko! Uvek gledaj oko!
Vrati sutra.
Učimo ravnoteža. U vodu do vrata, ravnoteža.
To ste radili na stubovima ? - Zove tehnika ždrala.
Je li efikasna ? - Ako pravilno uradi, nema odbrana.
Možete li da me naučite ? - Prvo učiš stojiš, onda leti.
Zakon prirode, ne moj.
Gde ste to naučili ? - Otac naučio.
Mora da vam je bio strašan otac. - Da.
Vidi, mali ima žutog ljubimca. - Izvodi li trikove ?
Izvinite, molim. Malom hladno, mora ode.
Molim, uklonite flaše.
Molim uradi sam, g. Moto.
Kako ste to izveli ? - Ne znam.
Prvi put.
Nije loše. Ima tu materijala za prvi tim.
Jesi li za to da probamo onaj tobogan u petak ?
Doći ću po tebe u 7.
Imam sa roditeljima večeru u klubu.
Završiću do pola deset. Sačekaj me ispred.
Džoni, ovamo!
Šta je ?
Opet čujem onaj glasić.
Pravi se gluv. Klub Ensino u pola deset.
Petak ? - Da.
Sjajno.
Mora da sam lud.
Stani. Ovde. Baci sidro.
Dobro. Stani pramac.
Ne poklon. Pramac! Gore!
Pravi blok. Levo - desno. Gore - dole.
Levo - desno. Udiši, izdiši.
Ne plaši riba.
Kada ću da učim udarce ?
Bolje uči ravnoteža. Ravnoteža je ključ.
Ravnoteža dobra, karate dobro, sve dobro.
Ravnoteža loša, možeš pakuješ i ideš kući. Jasno ?
Jeste li ikad bili u tuči, kao dete ? - Puno.
Ali, nije bilo tako gadno kao meni ?
Zašto? Tuča, tuča. Isto, isto.
Ali, vi ste znali karate.
Neko uvek znao više.
Jeste li se ikada plašili tuče ?
Uvek plaši. Mijagi mrzi tuča.
Ali volite karate.
Karate je tuča, a vi me trenirate.
Tako ti misliš ?
Ne.
Ti moraš da treniraš.
Znači, moram da se borim.
Mijagi ima nade za tebe. - Kada ću da učim udarce ?
Uči udarce! Prvo uči ostani suv.
Danijele sine, ti mokar do grla.
Jeste li vi ludi ?
Jeste, ludi ste.
Problemi sa Džonijem ? Vi golupčići imate problema ?
Nismo golupčići. Koliko je sati ?
Negde oko dvadeset do deset.
Moram da idem. - Imaš sastanak ?
S kim ? - Sa prijateljem.
Nije onaj iz Reside ? - Jeste. Nije loš. Nije to ništa.
Dušo, dosta si imala najlepšeg muškarca za sebe.
Nešto sam mislio. Da sklopimo primirje.
Ja nisam u ratu. Izvini me. - Da završimo ples ?
Da nikada više nisi to uradio!
Nisam znao da pevate. Kako ste, g. Mijagi ?
Šta ste to pevali ? - Japanski bluz.
Banzai !!!
Za malo drvo.
Bonsai. Banzai !!
Dosta tačno.
Šta slavimo ?
Godišnjica. - Čija godišnjica ?
Ovo je vaša žena ? Nisam znao da ste oženjeni.
Prokleto lepa, zar ne ? - Jeste, lepa je.
Prvi put je video .. na polju trske ..
.. na Havajima. Lepa.
I prokleto dobra sekačica trske.
Gde je sada ?
Treba piće.
Vidi, vidi.
Prvi Mijagi Amerikanac čeka da se rodi.
Pij, pij.
Narednik Mijagi ? Na raport, ubio mnogo Nemaca!
Sa žaljenjem javljamo ..
.. žena, sin .. komplikacije na porodjaju.
Komplikacije. Nema doktora.
Zemlja slobode, dom hrabrih.
VOJSKA SMEŠTA JAPANCE U LOGORE
G. Mijagi ? G. Mijagi ?
Dobro ste ?
Sa žaljenjem javljamo da su 2. Novembra 1944 ..
.. u Centru Manzanar, vaša žena i novorodjeni sin ..
.. umrli zbog komplikacija na porodjaju ...
Za hrabrost.
Danijele ..
Tajna udarca ..
.. cela snaga, celog tela ..
.. stane .. ovde.
Snaga celog tela .. ovde. Udri. Jako.
Šta je, ti devojčica ? Udri! Ne samo ruka, celo telo!
Kuk, noga, udarac. Viči kei - ai.
Daj snagu. Probaj udarac.
Opet.
Vrlo dobro, Danijele sine.
Vrlo dobro, a ?
Gledajte ovo.
Stani, stani.
Šta mislite, g. Mijagi ?
Kažem šta mislim. Previše igraš!
Previše pričaš! Ne koncentracija.
Puno posla. Turnir tu. Ustani.
Spremi. Koncentracija. Skupi snaga.
Udri.
Srećan rodjendan ..
.. srećan ti rodjendan ..
.. srećan ti rodjendan dragi Danijele ..
.. srećan ti rodjendan.
Poželi želja.
Ne znam šta da poželim.
Vrlo dobro, vrlo dobro.
Prvi rodjendanski poklon.
G. Mijagi, zašto to radite ? Stvarno nije trebalo.
Šta je ovo ? Nemam ideju.
G. Mijagi, ovo je sjajno.
Super je.
Odakle vam ovo ?
Gdja Mijagi napravila, davno.
Ako želite to natrag, razumeću. - Znam.
Probaj.
Prelepo je. Strava.
Mislite li da imam šanse na turniru ?
Nije bitno šta ja misli. Mijagi ne učestvuje.
Ne znam da li dovoljno poznajem karate.
Osećaj ispravan.
Baš umete da me ohrabrite.
Danijele, veruj kvalitetu šta znaš, ne kvantitetu.
Danas dobiješ vozačka dozvola ?
Vidite ovo.
Vidite, Danijel Laruso.
Čestitam.
Mali je sad po zakonu.
Nisam znao imaš draga. - Nemam.
Dobro izgleda zajedno. Različito, ali isto.
Ne. Različito, ali različito.
Šteta majka ne tu. - Majku mu!
Šta je ? - Moram da idem. Majka mi sprema tortu.
Mijagi razume. - Nije trebalo da znam.
U redu. I Mijagi nekada imao majku.
Idi napolje. Da pokažem. Poklon broj dva.
Ne morate ništa da mi date.
Već ste mi dovoljno dali. Ozbiljno.
Biraj.
Ne, ne ..
Uvrediš starca.
Biraj.
G. Mijagi ..
Ne mogu da verujem.
Koji poklon.
Upamti .. dozvola ne zameni ..
.. oko, uvo, mozak.
Šta je ?
Plašim se. Turnira i svega ostalog.
Sećaš lekcija o ravnoteža ?
Nije samo za karate.
Lekcija za ceo život.
Ceo život ima ravnoteža.
Sve bolje.
Razumeš ?
Da, razumem.
Vi ste mi najbolji prijatelj.
Ti .. divan dečko, takodje.
Idi .. idi .. nadji ravnoteža.
Banzai, Danijele sine !!
Predajem se! Ne pucajte!
Nemoj ovde da me ostaviš. Ranjen sam.
Super. Možda ćeš i da umreš.
Hteo sam samo da se izvinim. - Lepo. Izvinio si se.
Dobio sam dozvolu.
Šta ćeš.
Šta ti je ? - Očekuješ da napravim zvezdu ?
Očekujem malo pristojnosti.
Ali, to je valjda za one sa skupim kolima, zar ne ?
Zar ne razumeš kad ti se kaže ?
Istina boli ? - Misliš da je to ?
Znam da je to. - Grešiš.
Nisam izašla s tobom zbog kola ili mesta gde stanuješ.
Kad smo kod toga, zašto si onda izašla ?
Zato što sam mislila .. da smo drugačiji.
I jesmo. Ja sam sa Reside, ti si sa brda.
Priznaj da ne možeš da se suočiš sa činjenicama.
Ne, ja mogu. Ti ne možeš.
Što si tako naprasit ?
Samo je bila dobra prema tebi.
Iskoristila me da bi njega napravila ljubomornim.
Čak joj se ni ne svidja.
Ko bi rekao, kad su bili u zagrljaju u klubu.
Tako je. Ali nisi ostao na uzbudljivoj završnici.
Njegova ruka na njenom dupetu ?
Njen desni kroše. Šta misliš, kako je izvrnula članak ?
Udarila ga je ? - Bravo.
Zašto nije rekla ? - Nije ni morala, zar ne ?
Hej, razbijaču ..
Ja sam kreten.
I jesi kreten.
Da li mi je oprošteno ?
Ništa ne čujem ?
Meni zvuči kao da.
Pretpostavljam da znaš za sutrašnji turnir.
Ko ne zna ?
Glup potez, zar ne ? - Ne obavezno.
Nemam neku podršku. - Imaš mene.
Verovatno će u prvoj borbi da me ubiju.
Znači, brzo idemo.
Imam nešto da ti pokažem. - Šta ?
Dodji. - Šta ?
Svidja ti se ? - Tvoj je ? Ozbiljno ?
Prelep je!
Hajde ti. - Da ja vozim ?
Ovo su osamdesete.
Startuje se ovim dugmetom. Ubaci ključ.
Pritisni kvačilo. Ovo su svetla. Uključi.
Prema tebi dole je prva. Polako otpuštaj.
Ovo je sjajno! Stvarno! Koliko može da razvije ?
Nemoj da saznamo.
Da vidimo .. Mijadji .. Koji pojas ?
Zašto bitno ? - Ovo je samo za braon pojas naviše.
Dečko crni pojas.
Požuri. Počinje. Niz hodnik, pa levo.
Izvinite, sudijo. Ovo ne Mijadji, već Mijagi.
Vidi ko nam je došao. Naša Danijela.
Zdravo, Danijela. Šta je ? Nema mamice da te obuče ?
Tebi se obraćam, ljigo!
Hajde, udri! - Ostavi to za ring. Idemo.
Poeni ili ne ..
.. mrtav si.
Napolje!
Mrtav si.
G. Mijagi .. - Požuri. Turnir počeo.
Odakle vam ovo ? - Nabavio ..
Gde je ring broj 3 ? - Tamo.
Stanite! Na parket mogu samo treneri i učenici.
On ne zna engleski. A ja bez njega ne mogu, ona prevodi.
Šta reče ? - Podsećate ga na ujaka iz Tokija.
Onda valjda može.
Šta ? - Kaže, veoma ste ljubazni.
Hvala! - Nema na čemu.
Kakva su pravila ? - Ne znam.
Prvi put ti, prvi put ja.
Mislio sam da se razumete u ovo! Da ste ranije učestvovali!
Sjajno. Mrtav sam. Mrtav sam.
Zar niste rekli da ste se borili ? - Za život, ne poene.
Sve iznad pojasa je poen. Jasno ?
Nadam se.
Kada ćete da odrastete ?
Ja sam na ovom ? - Da, broj 3.
Zašto onaj kleči ? - Ne znam.
Zar ništa ne znate da mi kažete ?
Nemoj da te udare.
Spremni ? Poklon ..
Gard.
Borba!
Koncentracija. Skupi snagu, ravnoteža.
Gubiš ako još jednom izletiš sa ringa.
Spremni ?
Borba!
Hajde, Danijele, hajde!
Na liniju ..
Tako je, Danijele, uspeo si ..
Dobro ? - Upravo tu.
Nisam mislio da ću do ovde da stignem. - Ni ja.
Čemu se sad nadate ? - Da preživiš.
Kako to mislite ?
Dobro si ? - Da.
Treba da krenemo. Počinje.
Kako to mislite, da preživim ?
Dame i gospodo! Pažnja!
Stigli smo do polufinala!
Aktuelni šampion, Džoni Lorens klub Kobra!
Dvostruki šampion i branilac ovogodišnjeg trofeja ...
Gospodo na ring!
Sledeća polufinalna borba će da odredi protivnika šampionu!
Danijel Laruso! Mijagi Karate klub ..
Udari ga ispod pojasa.
Ja mogu da ga pobedim.
Ne želim da bude pobedjen.
Ali, diskvalifikovaće me! - Ispod pojasa.
Poklon!
Izvini! Nisam hteo! Naterali su me ..
Boli!
Mijagi ovde, sve u redu.
Diskvalifikacija!
Danijel Laruso ima 15 minuta da se pojavi u ringu!
Ako ne dodje, Lorens ostaje šampion!
Obavestiću sudije.
Odličan si bio, mladiću.
Dodjavola! - Dušo, zaboravi.
Bio si sjajan.
Budi ponosan. Nisi imao sreće, to je sve.
Pobedio bi da onaj nije varao. - Ostavite me.
Biću napolju.
G. Mijagi ?
Mislite li vi da sam mogao da pobedim ?
Pobedi, izgubi, nije bitno. - Nisam na to mislio.
Imao si velika šansa.
Možete li nekako da mi sredite nogu ?
Ne treba borba. Dokazao si. - Šta ?
Da mogu da podnesem udarce ?
Kad ih budem video, znaću da su u prednosti.
Tako neću postići ravnotežu. Ni sa njima, ni sa Ali.
Ni sa mnom.
Zatvori oko.
Dame i gospodo!
Ovo je trenutak koji smo svi očekivali!
Predajem ovaj ..
Danijel Laruso će da se bori ?
Danijel Laruso će se boriti!
Kako noga, sinko ?
Finalna borba će da odluči pobednika i šampiona!
Šampiona ovog takmičenja ..
Danijel Laruso, Mijadji Karate ..
Mijagi!
Džon Lorens, Kobra!
Hajde Danijele, sredi ga!
Ka meni! Poklon!
Poklonite se!
Borba!
Poen za Larusa!
Mrtav si!
Drugi poen za Larusa!
Tajm aut! Tajm aut!
Idi kod senseia.
Počisti nogu.
Imaš problem ?
Ne, sensei.
Bez milosti.
Dva poena za Larusa ..
Lorens bez poena.
Poen za Lorensa!
Dva - jedan za Larusa!
Na svoje strane! Poen za Lorensa. Dva - dva.
Nazad na ring.
Razbij ga, Džoni! - Hajde, Danijele, možeš ti to ..
Hajde, Danijele, ustani ..
Dobro si ? - Da.
U sledećoj rundi dobijamo novog šampiona!
Možeš da nastaviš ?
Prva opomena!
Dokrajči ga!
Borba!
Pobednik!
Novi šampion! Danijel Laruso!
Dobar si, Laruso! - Hvala ..
Hej, g. Mijagi .. uspeli smo!